КАТЕГОРІЯ ОЦІНКИ ЯК ПРЕДМЕТ ЛІНГВІСТИЧНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ - ДОБРОВОЛЬСЬКА, М. Б. (Нова філологія, 2018)
Стаття присвячена аналізу оцінки як лінгвістичної категорії. В статті подані сучасні дефініції щодо інтерпретації категорії оцінки. У сучасній лінгвістиці оцінку розглядають як засіб вираження інформації про об’єкт, про цінність певних предметів та явищ з точки зору їх узгодження з певними інтересами, вимогами, уподобаннями мовця, спосіб відображення його ціннісного ставлення. Оцінка виражає об’єктивно-суб’єктивний характер, а значить реалізує суб’єктивні уявлення про об’єктивний світ чи події та залежить від автора мовлення, його уявлень про цінність об’єкта, соціальні норми, смаки, інтереси, відчуття та ін.Мовна оцінка має свою структуру, головними елементами якої є суб’єкт, яким виступає людина чи соціум, об'єкт, тобто особа, предмет чи явище об’єктивної дійсності та оцінний предикат (власне оцінка). До другорядних елементів відносять підґрунтя оцінки, оцінну шкалу та оцінний стереотип.У статті з’ясовано параметри оцінки, її риси та сутнісні характеристики, які свідчать про те, що оцінка є наслідком осмислення та відображення дійсності через призму її сприйняття людиною. Оцінка має широке лінгвістичне наповнення, тому реалізується за допомогою різноманітних мовних засобів.Велику кількість та багатогранність підходів до вивчення та трактування лінгвістичної категорії оцінки зумовлюють певні ознаки, що стали основою типологічних класифікацій оцінки. Оцінки класифікують на абсолютні та порівняльні, раціональні та емоційні, а також в залежності від взаємин суб’єкта та об’єкта оцінки.Категорія оцінки, проявляючись на всіх рівнях мови, дає підстави стверджувати, що оцінка як категорія має власний когнітивно-дискурсивний потенціал. При цьому когнітивно-дискурсивний потенціал оцінки трактується як арсенал засобів її реалізації, який достатньо різноманітний: від лексичних до дискурсних. Форми вираження оцінки різні в просторі і часі, вони варіюються від експліцитних до імпліцитних.